"Så mærkeligt er vore sjæle konstruerede"-
- "og så løst forbundet er vi med succes eller forfald."
Mary Shelley
Var der nogen, der så dig?
Fornærm mig ikke.
Her. Der er en liste til i den.
Jeg skal bruge leverancen til næste uge. Samme betingelser.
- Bare det her? - Det er det sidste.
Det er vigtigt, at den er så frisk som muligt.
Ingen forrådnelse, intakt, ingen stiksår. Forstået?
Ja, jeg er med.
Derefter kender vi ikke hinanden. Tal ikke om mig.
Ser du mig på gangene, så kig væk. Forstået?
Kan vi ikke engang drikke kaffe sammen?
Jeg mener det alvorligt.
Rolig, doktor. Jeg er ikke ude efter dit venskab.
Godt.
Du, doktor...
Hav en god aften.
Godmorgen, studenter. Velkommen til lægevidenskabens filosofi.
Hvad er filosofi? Sig frem.
Læren om visdom.
- Eksistensens natur. - Eksistensens natur.
Hvad betyder det at eksistere?
Den er svær. Det er som hvad meningen med livet er.
Hvad laver vi her? Hvorfor skal vi dø? Skal vi dø?
Hvorfor skal vi dø?
Alle levende organismer må følge fysikkens love.
De sørger for, at vi ældes, at vores molekyler nedbrydes med tiden.
Hvorfor er vores kroppe så sårbare over for omgivelserne og hinanden.
Disse love modarbejder os.
Men love kan overtrædes. Det er vores opgave at gøre dem forældede.
Så hvad er det, vi forsøger at gøre?
Vi har allerede opnået meget.
Se på alle vores fremskridt det seneste århundrede.
Pest er næsten kun en fantasi. Et eventyr for vores børn.
Lemmer kombineres med maskiner. Science fiction bliver virkelighed.
Alligevel stræber vi videre.
Hvorfor planer vi ikke ud?
Hvad er det, vi vil opnå?
- Udødelighed. - Udødelighed.
Eksistensens natur er at fortsætte med at eksistere.
Men hvem gør det?
- Gud. - Guderne.
Guderne lever evigt og er alt, vi vil være.
Så kan jeg fortælle, at de er os. Vi er dem, og de er os.
En gud er ingen begrænsning, det er en bedrift.
I valgte dette område, fordi I har indset-
- at de to vigtigste ting er at give liv og tage liv.
At besidde den magt er at have Guds hånd.
Okay. De fleste ved nok, at jeg har været på en ekspedition i Giza.
Det kunne være sjovt at tale lidt om de store pyramider.
Alle ved, at de var grave for de gamle egypteres konger.
Endnu vigtigere, de var et symbol på suveræn magt.
Et sted, hvor konger blev forvandlet til guder.
- Men hvordan blev de bygget? - Rumvæsener.
Rumvæsener. Naturligvis. Af ren nysgerrighed.
Ræk hånden op, hvis I tror, at rumvæsener byggede pyramiderne.
Kom nu. Vær stolte over jeres egen art og dens potentiale.
Vi har udrettet rigtig meget. Vil I tage det fra os?
De må indrømme, at beviserne er der.
Vi kan ikke bygge dem i dag, og slet ikke for 4.000 år siden.
At vi ikke bygger pyramider, betyder ikke, at vi ikke kan.
Vi prioriterer andre ting. Skulle regeringen afsætte resurser-
- og ansætte 100.000 for at bevise, at vi kan bygge pyramider?
Okay, hvordan transporterede de sten på 50 ton uden hjulet?
- I tusinder af kilometer. - Aner det ikke. Laserstråler?
Teleportering?
For det første vejer de ikke 50 ton.
Det er omkring 2,5 ton.
De havde hjul, men de brugte slæder.
Som julemandens kane, bare større.
Nova-eksperimentet viser-
- at 2,5 kan slæbes af ned til 12 mænd.
Det er mange uenige i. Det ved De vel?
Mange?
Hør, engang-
- troede mange, at Jorden var flad.
Engang var der mange-
- som troede, at mange andre var hekse, og brændte dem levende.
Nogle gange betyder "mange mennesker" bare "meget idioti".
Jeg håber, at kurset her forhindrer dig i at blive en idiot.
- Må jeg bære Deres bøger, frøken? - Victor, hvordan har du det?
Godt, nu hvor du er her. Jeg har noget til dig.
Hvad er det her? Det havde du ikke behøvet.
- Tak. - Glem ikke vores date i aften.
Date? Havde vi planer?
- Morsomt. - Den har jeg da ikke glemt.
Hvordan gik ekspeditionen? Fandt I noget?
- Rygter spredes hurtigt. - Jeg har hørt en del.
- Hvad? - Som at I var flere, da I kom hjem.
- Det er fortroligt indtil videre. - Så er det altså sandt?
- Kom nu. - Hvornår har du time?
- Om 40 minutter. - Okay, kom med mig.
Hej, Isaac. Min ven Victor er professor her.
- En fornøjelse. - Isaac var vores antropolog i Giza.
- Sejt. - Må jeg vise Victor vores nye gæst?
Naturligvis.
Der er han.
- Utroligt. - Tænk at møde en egyptisk konge.
- Konge? - Userkara fra det sjette dynasti.
Sjette dynasti? Så er han vel 3.000 år gammel?
Ja, mere eller mindre.
Har du hørt det?
Professor Walton vil udføre obduktionen på Bioarch.
- Bioarch? I England? - Det har jeg hørt.
Hvorfor sende mumien til New York, hvis den skal til Europa?
- Hvorfor ikke her? - Han vil have en biolog fra Bradford.
En, der nægter at flyve.
- Han vil rejse for skolens penge. - Du har sikkert ret.
Hvad er der sket med ørerne? Det er ikke forrådnelse, de blev fjernet.
Udmærket. God iagttagelse.
De blev fjernet.
De blev skåret af med en dolk, mens han var i live, for at være præcis.
Sammen med nogle andre dele.
- Han må have gjort nogen sur. - Du skulle bare vide.
Hvem er Kong Userkara? Jeg kender ikke navnet.
Nej, det havde været imponerende. Man ved ikke meget om ham.
Derfor er fundet så vigtigt.
- Og ifølge Naihla er det farligt. - Hvorfor er det farligt?
Vi fandt et pergament i Userkaras grav.
Det var på et hidtil ukendt sprog. Det lykkedes Naihla at oversætte det.
Ifølge pergamentet er Userkaras sjæl fanget i hans krop.
En evig forbandelse.
"De, der forsøger at frigøre den, er dømt til en smertefuld død."
- Stemmer det, Naihla? - Noget i den stil.
- Hvordan frigør man hans sjæl? - Det står der heldigvis ikke.
- Selvfølgelig. - Pas på. Det er ikke sikkert.
Userkara bider ikke. Det lover jeg.
- Godt at se Dem igen. - Jeg ved, her ikke må komme nogen.
Pyt, jeg gør en undtagelse for den unge doktor.
Hvem kan bedre hjælpe os med at studere den antikke anatomi?
Jeg arbejder desværre kun med de levende.
Det var synd. Der er et hav af viden at finde i hans rester.
- Og forbandelsen? - En skrøne. Skræmmetaktik.
Man ville forhindre andre i at pille ved resterne.
Det er alt. Jeg forsikrer, at Userkaras sjæl-
- har forladt denne krop for længe siden.
- Jeg gav dig vel ikke problemer? - Nej. Professor Walton synes om dig.
- Han taler ofte om dig. - Hvad siger han?
Du er et vidunderbarn, klogere end de fleste.
Det var pænt sagt, men ikke sandt.
Professor Walton fremhæver sjældent nogen.
- Personligt er jeg uenig med ham. - Jaså?
- Du er ikke så klog, som man siger. - Hvorfor ikke?
Havde du været klog, så havde du inviteret mig ud tidligere.
- Du, bedre sent end aldrig. - Vi ses i aften.
- Glem ikke at sms'e adressen. - Nej, det lover jeg.
- Godmorgen. - Godmorgen, professor.
Hvordan går det, makker?
Har du lidt ekstra mad?
Sid ned, min ven.
Tak.
- Hvordan kan du spise det skidt? - Jeg har spist det, der var værre.
- Det gør mig ondt. - Det her plejer at hjælpe.
- Her er iskoldt. Sover du her? - Lige hvor du sidder.
Er her ikke et herberg med varme?
Herberg? Så vil jeg hellere i fængsel.
Jeg har set utrolige ting på de steder.
Jeg tror på alt.
Man må ikke have ejendele der. Så kan man smugle narko og lus ind.
- Personalet smed min taske ud. - Sikke nogle svin.
Dette tæppe var min datters.
Jeg foretrækker kulden frem for at give afkald på det.
Hvor er din datter nu?
Kan hun ikke hjælpe dig?
- Jeg vil ikke tale om det. - Det forstår jeg.
Det er en hård verden, helt sikkert.
Ved du hvad? Du har været så storsindet, at jeg vil være ærlig.
Jeg er ikke slået ud.
Nej, jeg tjener godt på universitetet.
- Hold nu op. - Jeg mener det.
Ja, du ser lidt for ren ud.
Der kan du se. Jeg taler sandt.
Eftersom jeg er så rar, vil jeg hjælpe dig.
Gud velsigne dig. Jeg vidste, du var godhjertet.
Rolig.
Rolig. Det er bedst sådan her. Tænk på din datter.
Sådan. Sådan.
Sådan.
Fortæl om dit arbejde. Du elsker det tydeligvis.
Det giver mit liv mening.
- Hvad er det spændende ved arkæologi? - Der er meget.
At se, hvor vi kommer fra, og hvor langt vi er kommet.
At finde et hav af viden begravet under tidens sand.
Hvad er bedre end opdagelser?
Må jeg spørge om noget? Det her med forbandelsen...
Tror du virkelig på det?
- Er det forbi, hvis jeg siger ja? - Nej, jeg er bare interesseret.
Vær ikke nedladende. Du finder det latterligt. Det skinnede igennem.
- Jeg kender din type. - Min type?
Du tror på videnskaben og er sikkert ateist.
Efter dit arrogante ry at dømme-
- er du sandsynligvis satanist.
- Satanist? Virkelig? - Ja. Du synes, at mænd er guder.
- Hvad er der galt i det? - Ingenting.
Det ville være trist, hvis vi efter vores korte tid her skulle rådne op.
Okay.
Hvad med dig, Victor? Hvornår blev du interesseret i lægevidenskab?
- Som meget ung. - Var der noget stort, som drev dig?
Jeg ville bare hjælpe andre.
Det er vel et godt svar.
Du, jeg fornærmede dig vel ikke med det om forbandelsen?
Nej, slet ikke.
Min farfar var antropolog i Kairo.
Han ledte mange ekspeditioner gennem 50 år.
I 1932 ledte han en gruppe, som fandt en grav i Abusir.
Den var fuld af skatte.
Selvfølgelig syntes mange, at det var en god idé at tage noget med hjem.
Alle andre end farfar, som kendte til gravens forbandelse.
Han bønfaldt dem om at lade skattene ligge-
- men ingen lyttede. Inden for et år var alle fra ekspeditionen døde.
Bortset fra din farfar? Wow.
Der er større kræfter på Jorden, end man kan forestille sig.
Farfar troede på dem.
Det gør jeg også.
Det er endnu koldere, utroligt nok.
Her er en sandwich, hvis De er sulten. Jeg har ikke spist siden i morges.
Professor? Professor? Skal jeg hente hjælp?
- Nej, jeg har det fint. - De ser ikke sådan ud.
Hvad er der sket her?
Hvad er det?
Det er øjet. Du godeste.
- Hvor fandt De det? - Begravet i hans brystkasse.
Han er fuld af overraskelser.
Det er utroligt.
Det er garanteret det ældste afbillede af øjet hidtil.
Det her bliver gutterne vilde med.
Teknisk set behøver vi ikke sige det til nogen.
De kan ringe til antikvitetshandleren i Dubai.
Det bliver vores lille hemmelighed.
Hold nu op, professor. Jeg laver bare sjov.
Jeg har haft den dejlig aften. Det har min mave også.
Det glæder mig.
- Må jeg fortælle dig noget? - Selvfølgelig.
Jeg har aldrig fortalt nogen, hvad jeg vil sige nu.
- Jeg har aldrig været så tæt på nogen. - Okay...
Jeg begyndte på lægevidenskab af en grund.
Min mor tog sit eget liv, da jeg var lille.
Jeg fandt hende i badekarret, hun havde skåret sig i håndleddene.
Jeg blev hos hende i flere dage.
Hun var som en isklippe.
Først tre dage senere kom politiet.
De måtte trække mig væk fra hende. De måtte skille vores fingre ad.
- Victor, det gør mig ondt. - Det bør ikke være sådan.
Victor, se på mig. Det gør mig ondt.
Ved du, hvad jeg ønsker?
At jeg tager fejl om alt.
At jeg kan møde hende, når jeg dør.
At jeg kan se hende smile.
Isaac? Professor Walton?
- Professor Khalil. - De forskrækkede mig!
- De er nem at forskrække. - Hvem har pillet ved kroppen?
- Hvad mener De? - Se brystkassen. Det mangler noget.
- Ja, det var underligt. - Var Isaac her i går aftes?
Jeg så ham i går eftermiddags. Han havde ringet, hvis han fandt noget.
Det er det, der bekymrer mig. Isaac ville ikke gøre sådan. Han må ikke.
- Professor, har De det godt? - Ja, fint.
- Jeg får en slem migræne. - Gå hjem og hvil Dem.
Nej, jeg har en forelæsning i dag.
- Er De sikker? - Ja, helt sikker.
- Har du brug for hjælp? - Victor, hvad laver du her?
Jeg udspionerer dig. Hvad har vi her?
- "Egyptiske forbandelser"? - Lad være.
Bogen ser 300 år gammel ud.
- Hvorfor gik du i morges? - Er du vred på mig?
Du kunne have sagt farvel.
Du så fredfyldt ud. Jeg ville ikke vække dig. Jeg er her jo nu.
Det var godt, du ikke forskrækkede mig.
Jeg er ikke vant til mænd i sengen, og jeg har en kniv under madrassen.
- Godt at vide fremover. - Tror du, at du besøger min seng igen?
Ja, det gør jeg.
Hvornår kan vi ses igen? I aften? I aften?
- Hvornår? - Klokken otte.
Det var i løbet af den lånte tid med Osiris-
- at Isis fik et barn.
Horus.
For at hævne sin fars død-
- udfordrede Horus Set i forskellige konkurrencer.
De varede i næsten 80 år. Efter kampe i styrke og snilde-
- kårede guderne Horus som vinder-
- og retmæssig arving til Egyptens trone.
Undskyld.
I må have mig undskyldt. Det var alt for i dag.
- God bedring, professor. - Tak. Lenora, ikke sandt?
Professor Desai kalder dig sin bedste elev.
Hun sagde, at din afhandling var exceptionelt god.
- Det ved jeg ikke. - Sludder. Du er smuk og klog.
Jeg vil tale med dig om en praktikplads-
- som kan gavne din karriere.
Kom ind på mit laboratorium i aften, så kan vi tale om det.
- Jeg er helt målløs. Tak. - Det var en fornøjelse.
- Skal vi sige klokken ti? - Perfekt.
- Vi ses i aften. - Okay, professor.
Tirsdag den 2. februar 2014. Klokken 19.26.
Objektet er holdt i live i en måned, en time og 18 minutter.
Og 18 sekunder, helt præcist.
Lemmer forynges, trods mangel på blodkar og arterier.
Hudfarven er gullig og uden mærker, som for nogle dage siden.
Objektets følsomhed stiger.
Refleksmæssig reaktion ved nålestik er ubehag.
Måske endda smerte.
Den er varm. Serummet virker.
Det er fastslået. Kroppen kan genoplives, når den er komplet.
Hvem er det?
- Herregud, Carter. - Det må man sige.
Af en laboratorienisse at være har du en god smag for kvinder.
Professor Khalil.
Hvordan lugter hun? Har du været i bukserne på hende?
Har du det, jeg bad om? Vis mig det.
- Den er perfekt. - Den er frisk. Meget frisk.
Så frisk, at den sikkert stadig tænker.
Det er meningen. Godt klaret.
Betalingen først.
Og doktor?
- Vi skal tale om en ting til. - Hvad er det?
Eftersom genstanden var svær at skaffe, er 5.000 ikke nok.
Hvad mener du? Vi sagde 5.000 ved levering.
- Hvad laver du? - Genforhandler aftalen.
Jeg ved, at det svider, doktor.
Det er, som det er.
Kors, hvad laver du hernede?
Det her er en ting, men kemikalierne kan udslette et mindre land.
Lad være!
- Rolig, doktor. - Hør, fjols. Det er brandfarligt.
- Der må ikke ske dig noget. - Du er god nok, doktor.
- Du har ikke mistet din humor. - Bare sig, hvad du vil have.
Jeg vil have 30.000 for hjernen. Jeg ved, at du har dem.
Du er født med en sølvske i munden.
Vil du have 30.000 for noget, jeg kan tage fra skolens lighus?
Det er for varen og min tavshed.
Siger du nej, så afslører jeg dit lille eksperiment.
- Jeg trækker dig med ned. - Prøv bare.
Du vil vel ikke ryge ind for medvirken til drab?
- Hvad mener du? - Du ville have den frisk.
- Herregud. - Nemlig, doktor.
Hvis jeg var dig, ville jeg holde op med at true.
Du er sindssyg.
Er jeg sindssyg? Se dig selv i spejlet.
Hvad fanden er det?
Hvad helvede?
Fandens!
Din grådige satan.
Den var perfekt.
For helvede.
Lev!
Kom nu, lev!
Kom nu!
Kom nu. Kom nu, lev så.
Kom nu, din skiderik.
Nej. Nej, nej, nej. Kom nu, lev!
Kom nu!
Nej...
Nej, gør ikke sådan mod mig. Kom nu.
Fandens osse. Fandens.
Kom nu! Kom nu!
Dumme skid.
Professor Walton?
Hallo, professor?
- Enestående, ikke sandt? - Åh, professor.
Undskyld. Jeg gør altid sådan.
Det er i orden.
Nå, hvad synes du?
Utroligt, det er bevaret godt.
Du aner ikke, hvor velbevaret han er.
Vil du røre ved ham? Gør det.
- Jeg burde ikke. - Kom nu, han skader dig ikke.
Det føles som varm læder, ikke?
Tænk på, at det engang var-
- varmt, blødt kød.
Lige så levende som du og jeg-
- i dette øjeblik.
Så... Ville De tale om den praktikplads?
Tre elever skal hjælpe mig-
- med obduktionen af Userkara på Bioarch i York.
Jeg vil have dig i mit team, Lenora.
Jeg er smigret. Jeg siger ja tak.
Jeg så gløden i dine øjne-
- da du lyttede til min forelæsning.
- Syntes du om den? - Ja, det var som at være der.
Nogle gange føles det, som om jeg var der.
Der er mange ligheder mellem Osiris og Userkara.
- Jaså, hvilke? - Tja, for eksempel...
Ligesom Osiris bror Set ville Userkara også en overtage tronen.
Han dræbte sin far Teti-
- og efterfulgte sin bror Pepi, den retmæssige tronarving.
Men Pepi blev jo konge? Hvad skete der med Userkara?
Userkara var en tyran, et monster.
Snart konspirerede hans nærmeste med Pepi-
- for at sætte en stopper for hans skrækvælde.
Han blev forrådt af sin egen garde og henrettet-
- men først efter at hans sanseorganer-
- var blevet fjernet et efter et.
Først tungen, så næsen og ørerne.
Han beholdt øjnene, så han kunne se på-
- når hans lem blev skåret af og givet til hundene.
Det berygtede redskab til at fjerne hjernen.
Han var i live, da præsterne begyndte at balsamere ham.
Ifølge legenden skal Pepi have tilkaldt en mægtig heks-
- som kastede en forbandelse over Userkaras sjæl.
En forbandelse, som hindrede ham i at træde ind i-
- det glade liv efter dette og al dets pragt.
Professor, slip mig!
Nej, dræb mig ikke! Herregud, stop!
Professor Khalil?
Hun som bærer Horus symbol, før hende til mig.
Ja, jeg for hende til Dem, store konge.
Satan!
Jeg gjorde det.
Den lever.
Den lever!
Sagde hun, hvor hun skulle hen? Ingenting?
Professor, hvad sker der?
- Kan jeg hjælpe Dem? - Hun arbejder her, professor Khalil.
Vil De vente udenfor? Jeg vil tale med Dem, når jeg er færdig her.
- Fint. - Jeg kommer om lidt.
Rolig.
Ingen vil gøre dig noget.
Objektet er aggressiv og udviser primitiv adfærd.
- Jeg antager, at transplantationen... - Vand.
Hvad sagde du?
- Vand. - Du kan tale.
- Vand. - Vand, selvfølgelig.
Værsgo.
Godt, ikke? Forfriskende?
Objektet talte og bad om vand. Hvem ved, hvad hans potentiale er?
Hvilke ord kender du?
Kan du læse det ord?
Hvad står der? Kom nu.
K... Ka...
Jeg satte selv stemmebåndene ind, jeg ved, at de fungerer.
- Kat. - Kat, ja. Flot.
- Kat. - Fint. Og dette ord?
Hvad står der her?
Ps... Psy... Psykologi.
Du læser af dig selv. Det er utroligt.
Og bogen ved siden af?
Kloroform.
Ja, det... Tag det roligt.
Vil du skrive noget? Her.
Hvad som helst.
M.
A.
MAD
- Mad. - Mad.
- Mad, ja. - Mad.
- Mad! - Selvfølgelig er du sulten.
- Mangler De mere, så ring. - Godmorgen, professor.
Undskyld, at De måtte vente. Det her er hurtigt klaret.
Er De fra politiet? Hvad foregår der?
- Lenora Samuel er elev her. - Jeg har aldrig set hende.
Hun var til Waltons forelæsning og hun tale med ham her.
Siden har ingen hørt fra hende. Ved De noget om det?
Nej, jeg har ikke været her siden i går morges.
Plejer Deres kollega at invitere unge piger herned om aftenen?
Ikke så vidt jeg ved.
Tak for Deres tid. Ring, hvis De hører eller ser noget. Tak.
Undskyld... Kan De fortælle mig, hvad professor Walton sagde til Dem?
De talte om en praktikplads i nogle minutter, og så gik hun.
Så hvis De hører noget... Tak.
- Hvad foregår der? - Det var en misforståelse.
Stakkels pige. Bare der ikke er sket noget.
Hvad lavede hun her? Og en praktikplads? Hvad taler De om?
Skolens ledelse giver mig tre studerende som assistenter.
Jeg tilbød Lenora en af pladserne, og hun sagde ja.
- Ingen har informeret mig. - Nej, De arbejder jo for mig.
De informerer mig først, naturligvis.
Har De hørt fra Isaac? Heller ikke jeg, eller hans familie.
- De var vist den sidste, der så ham? - Det lyder som en beskyldning.
Hvad insinuerer De, Naihla?
- Ja, sig det, professor. - Sig hvad?
Sludder. Det rene sludder.
- Deres hovedpine bliver værre. - Det er ikke så slemt. Den går over.
Kom her.
Jeg har villet vise Dem noget.
Sådan, kom nærmere. Nærmere.
Husker De mærket i brystkassen?
Jeg fandt noget spændende, som kan interessere Dem.
De kan jo selv se efter.
Se selv.
- Nej. - Hvad? Vær ikke dum! Kom her!
- Naihla, vi har en opgave! - Vi ses senere i aften.
Professor F, De kom ikke til lektionen i dag.
Jeg var nødt til at ordne noget vigtigt. Alt er i orden nu.
- Hvad er det nu, du hedder? - William. Jeg vil bare sige...
Det, De sagde i timen om at have Guds hånd, inspirerede mig meget.
- Tak, det er jeg glad for. - Selv tak. Det fik mig til at tænke.
- Jeg vil fortælle... - Jeg har travlt. Vi tager det senere.
Jeg ville sige, at jeg har læst om Deres arbejde i Schweiz.
- Mit hvad? - Deres arbejde i Schweiz.
- Med doktor Grunner. - Hvordan kender du til det?
Graver man dybt nok, kan man finde alt.
Er det sandt, om eksperimenterne? Genoplivningen af dødt væv?
Hør her, din lille lort! Nævn det ikke for nogen.
- Du holder bare din kæft! - Okay, undskyld.
Jeg tænkte... Jeg tænkte, at jeg kunne hjælpe Dem.
Okay. Undskyld.
Naihla, vent! Undskyld. Jeg ved, at jeg har dummet mig.
Går du bare din vej?
Jeg troede faktisk, at du var anderledes. Jeg faldt for det.
- Og du fik, hvad du ville. Bravo. - Sådan er det slet ikke.
Jeg holder af dig, men jeg er indblandet i ting, jeg ikke kan...
Victor, du behøver ikke forklare dig.
Gør, hvad du finder vigtigt. Jeg er ikke vred. Vi ses.
Lad mig råde bod på det. Giv mig en chance til.
Jeg vil ikke miste dig. Det, jeg fortalte om min barndom...
Jeg har aldrig ladet nogen komme så tæt på mig.
Jeg kan ikke forklare det. Når jeg er sammen med dig, føler jeg et bånd.
Vi må ses igen. Giv mig en chance til.
Victor...
- Hvad er der med din hånd? - Ingenting.
Er det et bidemærke?
Victor, hvor var du i går aftes?
- Svar! Hvad er det, du ikke siger? - Jeg arbejder med noget.
Jeg kan ikke sige mere. Engang, når tiden er inde.
Du er nødt til at stole på mig!
Hvorfor ser du sådan på mig?
- Jeg skal gå nu. - Naihla!
Hej, undskyld, at det tog så lang tid.
Se, hvad jeg har.
Værsgo.
Det lugter godt, ikke?
Smager det godt?
Du spiser for meget for hurtigt.
Din fordøjelse kan ikke klare så meget mad endnu.
Som du vil. Du bliver dårlig igen.
- Giv mig den. - Forsvind.
Naihla? Hvad...
Naihla!
- Naihla, vent! - Hvad er det der?
- Råb nu ikke! Fald ned! - Luk mig ud!
Naihla!
Naihla! Stands. Lad mig forklare.
Jeg flytter hånden. Lov, at du ikke skriger.
Hvad har du gjort? Hvad var det?
Jeg gjorde det, Naihla. Det levende væsen, du så... Jeg skabte det.
Jeg genoplivede det fra dødt væv. Jeg gav det liv.
- Det er umuligt. - Forstår du ikke, hvad jeg siger?
Jeg har besejret det, der har plaget os, siden vi indså vores dødelighed.
- Jeg har narret døden. - Jeg ved ikke, hvem du er.
Sig ikke sådan. Se ikke på mig, som om jeg er skør!
- Det er du! Du ved det bare ikke! - Stop, Naihla, fald ned!
Jeg skriger. Hvis der ikke skal komme 50 personer, så slip mig nu.
Naihla! Sig det ikke til nogen!
Hvad helvede?
Hallo, Dean.
Dean, hvor fanden er du?
- Hvad vil du? - Du skal komme.
Hallo?
Herregud.
Hej, doktor.
Carter?
Hvad vil du?
Hvad tror du? Jeg vil ud af dette rådne lig.
- Det tager tid for væv at blive yngre. - Nej.
Der er ikke tid til det.
Hvis du transplanterede min hjerne til denne krop-
- så kan du flytte den til en anden.
- Hvad vil du have, at jeg gør? - Find en ny krop til mig i aften.
En ung, frisk krop.
Ikke en skabt af lig.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke myrde nogen!
- Du myrdede mig. - Du truede mig!
Jeg truer dig også nu.
Hvis du ikke gør det her for mig-
- så ser du aldrig Naihla igen.
- Rør hende ikke. - Jeg skal besøge hende i aften.
Jeg fører hende til et sted, hvor ingen kan finde hende.
Hvor ingen hører hendes skrig.
Det svider? Kan du mærke det?
Men smerte kan være meget værre. Tro mig.
Jeg kan få dig til at lide mere, end du troede var muligt.
Du... Gør det her for mig.
Bagefter fører jeg dig til hende. Og så ser du mig aldrig mere.
Carter! Hør nu...
Jeg er ikke Carter. Jeg er kun et monster.
Vi tjekker, om du stadig har adressen.
Stoney Brook Lane. Det finder jeg.
Din skiderik! Jeg myrder dig!
Vent her, jeg kommer snart.
Rør hende ikke! Hører du mig? Rør hende ikke!
Føj!
Herregud.
Din satan!
Hvem er det?
Hallo?
Hvem er det?
Victor, er det dig?
Svar, ellers ringer jeg til politiet.
DET ER MIG. LUK OP.
Victor, er det dig?
Gud, hvorfor svarer du ikke?
- Alarmcentralen. - Nogen forsøger at bryde ind.
- Hvor er De? -2670 Stoney Brook Lane.
Politiet er på vej.
Herregud. De har afbrudt strømmen.
- Jeg er så bange. Hjælp mig. - Rolig. Er personen i huset?
- Det tror jeg ikke. Jeg ved det ikke. - Lås alle døre.
Er der andre veje ind? Kældre, bagdør eller vinduer?
Hej, professor. Dejligt at se dig igen.
- Hvad vil du? - Du er så smuk.
Lad være!
Skriger du, flår jeg dig i småstykker.
Se på mig. Se på mig!
Kan du se, hvad han gjorde mod mig?
Din elskede Victor.
- Hvor er han? Hvad har du gjort? - Ingenting, endnu.
Han skal få mig ud af denne krop.
Du skal sørge for, at han gør det.
Det er så længe siden, jeg har smagt en kvinde som dig.
Stop!
Vi skal gå nu.
Men først vil jeg have et kys.
Nej!
Ræk tungen ud.
Ræk tungen ud, ellers flår jeg den ud.
Ja. Sådan.
- Hvorfor, professor? - De havde ret, Naihla.
De havde ret.
Forbandelsen er virkelig.
Userkara lever.
Og han vil have Dem.
Han tror, at De er heksen, som forbandede hans sjæl for evigt.
Jeg håber, De har studeret sort magi.
Det vil De få brug for.
Skrig ikke. Lav ikke den mindste lyd.
Ellers dræber han Dem.
Jeg gjorde, som De bad mig om. Her er den, De søger.
Befri min sjæl, ellers må du udstå uudholdelig lidelse.
- Hvad vil du? - Hæv forbandelsen og befri ham.
- Det kan jeg ikke. - Forsøg. Han er meget ond.
- Professor Walton, hjælp mig. - Beklager, jeg kan ikke hjælpe Dem.
Hvilken gavn har De af Deres magi og gamle trylleformularer nu?
Frygt ej, Deres Højhed. Vi finder den, som kan hæve forbandelsen.
Det er nok!
Hvor vover De? Sænk Deres våben.
Hvis De skader mig-
- forviser jeg Dem til helvedes mørkeste hule!
- Nej! - Slip mig fri...
...så hæver jeg forbandelsen.
Deres Højhed, lyt ikke til hende. Hun forsøger at besnære Dem.
De har lidt længe nok. Guderne har tilgivet Dem.
Løgnagtige lille tøjte!
Et godt forsøg, min kære. Desværre ikke godt nok.
Dræb ham. Dræb ham!
Dræb ham for mig!
Victor!
- Victor! - Naihla?
- Naihla, jeg er her! - Victor?
Herregud, Victor.
- Hjælp mig med at tage kæden af. - Tilbage. Tilbage, sagde jeg!
Undskyld.
Se på mig. Jeg er meget ked af det.
- Har du det godt? - Ja.
Alt ordner sig, men vi skal ud herfra nu!
Kors i røven.
Kom, Victor! Vi skal væk!
Frigør mig.
Nej! Victor!
Løb, Naihla!
Bedrager.
Nej!
Hvad helvede?
Nej!
Herregud.
Victor.
Victor, forsøg at rejse dig. Jeg er her. Nu forsøger vi.
En, to, tre!
Victor, det er okay. Træk vejret. Træk vejret dybt.
Kom nu, Victor, giv ikke op.
Victor...
Din satan.
Nej...
Nej... Nej!
Du er skyld i det her.
Du gjorde det her.
Nu er jeg fanget i denne krop.
Nej. Nej! Lad være!
Synes du om dette ansigt?
Husk på, at han gjorde det her mod dig.
Nej, lad være!
Carter!
Victor, se på mig.
Victor! Jeg troede, at du var død.
- Jeg kom tilbage efter dig. - Bliv hos mig. Hjælpen er på vej.
- Sikke en historie, du kan fortælle. - Ti nu stille.
Hvad?
Jakken, sidelommen.
Ingen må vide noget. Lov mig, at du ødelægger den.
Det lover jeg dig.
Det er okay.
Jeg elsker dig, Naihla.
Jeg elsker også dig, Victor.
Victor!
Victor! Åh, Victor...
Victor.
Objektet er aggressiv og udviser primitiv adfærd.
- Jeg antager, at transplantationen... - Vand.
Hvad sagde du?
Tirsdag den 14. januar 2013.
Jeg hedder Victor Frankenstein og tager ud på en opdagelsesrejse.
Den vil forandre verden.
Oversættelse: Genia Barosin Bergmann